![Att hejda klimatkrisen är viktigare än att begränsa EU-samarbetet, skriver Christoffer Karlsson och Lovisa Lanryd från Luf.](https://tidningensyre.se/wp-content/uploads/2019/11/1eb2838e28b975e062d01de5246c1767-1341x700.jpg)
Det här är en replik på en replik av David Ling från Grön ungdom på en tidigare debattartikel av Christoffer Karlsson och Lovisa Lanryd från Luf.
Att Grön ungdoms språkrör insinuerar att Luf skulle vilja ha en auktoritär superstat är ungefär lika verklighetsfrånvänt som artikelns resonemang i övrigt. När rädslan för mer samarbete väger tyngre än ambitionen att på riktigt stävja klimatförändringarna, då är det knappt legitimt att kalla sitt parti grönt längre. Det är bara genom mer samarbete som vi kan klara av klimatkrisen, det borde Grön ungdom inse.
Det är inte en nackdel att alla länder har inflytande i Europa, det är en fördel. Pluralismen i den Europeiska gemenskapen gör oss starkare, inte svagare. Pluralismen betyder också att EU aldrig kommer få förmågan att utöva makt över medlemsländerna som medlemsländerna själva inte delegerar till EU. Att EU får rätt att beskatta koldioxid kommer inte leda till att Malta exporterar sina abortlagar till Sverige. Det resonemanget är absurt.
EU:s beskattningsrätt kan stanna vid klimat- och miljöskatter, som exempelvis koldioxidskatt eller en gemensam plastskatt. Intäkterna kan sedan användas till att stärka den klimatsmarta infrastrukturen mellan EU:s medlemsländer, en fråga som lyfts av de fattigare medlemsländerna. För Sveriges del skulle detta kunna innebära en ny, EU-finansierad Öresundsförbindelse, så vi kan flytta godstransporter från lastbil till godståg. Enligt gjorda beräkningar skulle till exempelvis en ny förbindelse mellan Malmö och Köpenhamn kunna minska antalet lastbilar med cirka 600 000 per år, eller mer än en lastbil per minut.
Vi räds inte demokrater i Portugal eller Kroatien, vad vi är rädda för är att om tio år sitta med vetskapen om att vi kunde ha gjort så mycket mer för att rädda vårt klimat. Med sitt motstånd mot den europeiska koldioxidskatten bidrar Miljöpartiet och Grön ungdom till att en dyster framtid blir allt mer trolig. Man har helt enkelt inte de ambitioner som krävs. Med all respekt så kommer subventioner av elcyklar eller en liten pott investeringsstöd för solceller inte att lösa de stora problemen. Vi behöver mer drastiska åtgärder. Också nationellt.
I EU-valrörelsen gick de liberala partierna framåt, precis som de gröna. Den liberala gruppen gick fram med 41 platser, den gröna gruppen med 24 platser. Detta bådar gott för framtiden. Men då måste vi komma överens om att sätta klimatfrågan högst på agendan. Liberalerna presenterade 31 sakpolitiska förslag på klimatområdet, varav ett berör den europeiska koldioxidskatten. Utöver den vill vi öka handeln med utsläppsrätter, bygga ut tågtrafiken, införa en plastavgift samt arbeta fram en avvecklingsplan för kolkraften. Det är bara några exempel.
Störst nytta för att rädda vårt klimat gör vi om vi kan samarbeta på europeisk nivå. Utan EU som verktyg spelar klimatreformerna ut sin roll, då möjligheten ges till att åter förbruka våra resurser på ett ohållbart sätt via kryphål och dålig lagstiftning. Så vi ber er, Grön ungdom, lyssna på klimatforskarna, rådgivarna och de unga ute på gatorna. Släpp er rädsla och kom in i matchen. Klimatet förtjänar bättre än illa riktad EU-skepticism.