![FN-soldater i staden Goma i östra Kongo-Kinshasa.](https://tidningensyre.se/wp-content/uploads/2019/06/e0085648428c6234e20df6e5ce3c2b65-1093x700.jpg)
Det är 17 år sedan FN:s säkerhetsråd antog resolutionen om kvinnor, fred och säkerhet. I resolutionen finns en uppmaning om att fokusera på hur konflikter drabbar kvinnor och att i högre grad engagera kvinnor i konfliktlösning och fredsbyggande arbete. Men fortfarande inkluderas få kvinnor i fredsprocesser.
– Trots all uppmärksamhet när resolution 1325 antogs är andelen kvinnor i fredsbevarande insatser fortfarande oerhört låg, säger Mavic Cabrera Balleza, internationell koordinator på Globala nätverket för kvinnliga fredsbyggare.
År 1993 utgjorde kvinnorna 1 procent av personalen i de uniformerade styrkorna. I augusti 2017 utgjorde kvinnorna 3,7 procent av den militära personalen och 9,4 procent av polisstyrkorna.
– Det här är mer än upprörande. Om vi ska använda det här för att bedöma vad som har åstadkommits genom resolutionen innebär det att vi misslyckats helt, säger Mavic Cabrera Balleza.
Chefen för FN:s kvinnoorganisation UN Women, Phumzile Mlambo-Ngcuka, sade vid ett möte med FN:s säkerhetsråd i förra veckan att det numera inte är lika lätt att bortse från bristen på kvinnor i fredsförhandlingar, men trots detta är det fortfarande vanligt att kvinnor saknas vid förhandlingsborden.
– Varje år mäter vi kvinnors deltagande i FN:s fredsprocesser. Vi tittar på om genderexperter anlitats i arbetet med fredsavtal och om kvinnoorganisationer har rådfrågats. VI har sett att kvinnors deltagande i fredsprocesser var sämre i år än förra året.
Vid en fredskonferens i Burma 2016 – innan den nuvarande krisen tog fart – utgjorde kvinnorna endast 7 av de 75 delegaterna.
Vid de fredsförhandlingar som nyligen hölls i Centralafrikanska republiken ledda av den romersk-katolska fredsgruppen Sant’Egidio fanns inte någon kvinna närvarande.
När det gäller inbördeskriget i Syrien saknas kvinnor vid förhandlingsborden. När kvinnor har deltagit har det ofta handlat om rådgivning.
– I över 20 år har vi hört att det är svårt att hitta kvinnor inom militären. Varför inte tänka om när det gäller rekryteringen av kvinnor till de fredsbevarande styrkorna?, säger Sanam Naraghi Anderlini, grundare av International Civil Society Action Network, Ican, som varit med och arbetat fram FN-resolutionen 1325 om skydd för kvinnor i krig.
Mavic Cabrera Balleza säger att fler kvinnor inom de fredsbevarande styrkorna skulle inspirera flickor och kvinnor till att arbeta inom mansdominerade yrken, så som säkerhetssektorn.
Hon säger att det är lätt att kritisera FN i sammanhanget men påpekar att det handlar om militära enheter från FN:s medlemsländer.
–Diskriminerande regler för rekrytering och anställning samt en farlig arbetsmiljö hindrar kvinnor att ansluta sig till polisstyrkor eller militär.
I en artikel i tidskriften Foreign Affairs skrev nyligen Sanam Naraghi Anderlini att när hon började arbeta med fredsbyggande för 20 år sedan kritiserades FN hårt för sexuella övergrepp begångna av FN-soldater i Kambodja.
Även i Kongo-Kinshasa, Haiti, Liberia och Centralafrikanska republiken har det rapporterats om sexuella övergrepp begångna av fredsbevarande styrkor.
Sanam Naraghi Anderlini påpekar att dessa frågor lyfts fram på senare tid av den nya FN-chefen Antonio Guterres och av Sverige som är invalt som en av de icke-permanenta medlemmarna i FNs säkerhetsråd under 2017 och 2018.
Både FN-chefen Antonio Guterres och den svenska delegationen har påpekat att en bättre balans av kvinnor och män i de fredsbevarande styrkorna skulle göra det lättare att få kontakter i lokalsamhällen och även förhindra sexuella övergrepp.