![](https://tidningensyre.se/wp-content/uploads/2021/07/3c394011b4f05696132f855c3c346fb7.jpg)
En yta motsvarande ett A4-papper per höna ger ingen möjlighet att ens sträcka ut vingarna. Mjölkkornas kalvar, som precis som andra ungar behöver närhet, hålls isolerade en och en i små boxar där de inte kan skutta som ungar gör. Suggor, som vill bygga ett bo av ris till sina kultingar, hålls fast mellan metallstänger som sluter om runt kroppen.
Omkring 300 miljoner djur i EU hålls i olika typer av burar som gör det möjligt att producera mer och billigare. Produktionen har dessutom stöttats upp av EU-finansierade kampanjer i syfte att öka konsumtionen. Djurfabrikerna, ohyggliga i sin omfattning av djurplågeri, sätter oss på rak kurs mot två graders global uppvärmning med oöverskådliga konsekvenser.
Enligt organisationsteoretikern Karl E Weick är kännetecknet för svårlösta samhällsproblem att de är stora problem. Storleken är själva problemet, skriver han. Weick menar att stora problem inte blir lösta eftersom människor tappar handlingskraften inför dem, men, det finns en väg runt de stora problemen genom små, till och med till synes triviala, segrar.
Djurorganisationers engagemang världen över för att få bort burägg från matsalar och butikshyllor bygger i likhet med de små segrarnas teori på att varje enskild kommun, handlare eller restaurang som slutar köpa in burägg är en liten seger. Dessa små, var och en för sig nästan obetydliga, segrar sätter enligt de små segrarna teori fler bollar i rullning och får fler att bry sig.
I förra veckan kom så ett historiskt besked från EU-kommissionen som meddelade att man lyssnat på de 1,4 miljoner EU-medborgare som skrivit under ett medborgarinitiativ och ställt krav på burförbud i EU. Samtidigt som ett burförbud i EU i sig är ett systemskifte och en stor seger i en djurhållning som behandlar hundratals miljoner kännande varelser som maskiner, kommer jag att tänka på boken Den obeboeliga planeten av David Wallace-Wells som inleds med orden ”Det är värre, mycket värre än ni tror.”
Även efter ett burförbud slaktas grisar under plågsamma former i hela EU. Utmattade djur lastas för månadslånga resor på stinkande fartyg för slakt i Mellanöstern, där de lyckligt lottade kan vara de som dör längs vägen.
För att mer än halvera konsumtionen av kött, mjölk och ägg så att vi har en chans att minska djurplågeriet och rädda det som räddas kan av planeten behövs stora förändringar. För den som försöker äta mer veganskt är det lätt att känna maktlöshet när hela den offentliga sektorn enbart i Sverige har kapacitet att servera tre miljoner köttmåltider per dag. Djurindustrierna är ett typiskt stort problem.
Burförbudet och de små segrarnas teori påminner oss om att små segrar är nödvändiga för att lösa stora problem. Varje enskilt djur räknas, och varje tiondels grad i den globala uppvärmningen räknas. Små segrar har förändrat samhället till att i dag se det som självklart att djur inte ska hållas i bur. Små segrar gör samhället redo för ännu mer genomgripande förändringar samtidigt som vi behåller hoppet om att det är möjligt.
Argentina är första land i världen att förbjuda laxodlingar.
Insektsfarmer. Insekter behövs på ängarna och på odlingarna, inte i nya djurfabriker.