![Det engelska ordet ”inflammable” betyder eldfarligt, men kan lätt uppfattas som om det betydde brandsäkert istället.](https://tidningensyre.se/wp-content/uploads/2021/05/59cf8569ee0ca58f7415b62304a898e4.jpg)
Inkompetent, informativ, innovativ, inkludera, intolerant, inhibera, intim, invit – vad betyder egentligen det där in-? Ibland betyder det ”inte”. In- är ett latinskt prefix med samma betydelse som det o- som gör lyckan till olycka, van till ovan och tur till otur. Och samma som de grekiska a- och an- i ateist, anarki och asexuell.
Ett prefix är en stavelse – ibland fler men oftast en – som inleder ett ord och ändrar dess betydelse. Vårt o- kommer från tyska un- och innan dess kommer alla dessa negerande, alltså nekande, prefix från indoeuropeiska n, som är en form av ne, som vårt nej kommer ifrån. Negera är samma ord fast som verb, från latinska negare, som förstås också kommer från ordet n.
Prova att säga ”inlegal” snabbt
Il- i illojal, illegal och illitterat är samma in-. Att det har blivit il- istället beror på assimilation. De gamla romarna tyckte det var lite jobbigt att hålla tungan rätt i mun – prova själv att säga *inlegal snabbt, så förstår du hur det blev illegal. På samma sätt som vi fick ett sje-ljud i slutet på fors (istället för ett distinkt -rs) i standardsvenskan och ett rent s på småländska: fösta tostan i mass. Finlandssvenskan har kvar ett tydligt -rs däremot, och de sydsvenska skorrande r:en låter sig inte utan vidare assimileras med s. Men in- har alltså flutit ihop med l i början på ord som illojal och illegal.
I immateriell har in- smält ihop med m i materiell istället. Men impotent då, skulle det inte bli *ippotent? Nej, men m ligger närmare p än n, och därför har *inpotent blivit till impotent.
Assimilation är för övrigt i sig självt ett exempel på assimilation. Det hette en gång adsimilation – ad är latin för till, simulare är latin för att göra något likt något annat. D:et i ad har blivit likadant som s:et i simulare. På latin har det hetat både assimulare och assimilare, och simulera, simultan och engelska similar kommer förstås från samma ord.
Inget och intresse
Det ligger nära till hands att tänka sig att inte, ingen och ingenting har ett latinskt in- i början, men så är det inte. Ingen består av en + partikeln –ghi(n), som har en nekande betydelse. ”Inte en” betyder det alltså. Inte, icke, intet, inget och ingenting kommer från ingen.
![](https://tidningensyre.se/wp-content/uploads/2021/05/bddaa02e7fd1e9e3bb2916e8f25473d7.jpg)
Men intressant? Är det inte *tressant? Nej, intresse kommer visserligen också från latin, men det är inter + esse, alltså mellan och vara, som har slagits ihop. Det är något som är av vikt, är till nytta eller skada, för någon. Alltså något som betyder något för någon. Något intressant. Det är också därför man talar om till exempel intressekonflikter.
När in- betyder ”in”
I många andra ord på in- betyder in- helt enkelt in. Det är samma ord som har behållit samma form i latin, svenska och många andra språk.
Till exempel i importera, med samma slags assimilation som i impotent. Latinska portare betyder bära eller föra, och att importera är att föra in. Att inkludera är att innesluta, att inflammera är från början att sätta i brand – det som är inflammerat blir ju varmt. Även om man sällan tänker på det är flamma ett latinskt lånord. På engelska avråder man ibland från att använda inflammable, som betyder eldfarligt, eftersom det lätt kan tolkas som raka motsatsen.
Ignoranta agnostiker
Ignorera hör däremot till inte-orden. N-et i in– är assimilerat, annars skulle det heta *ingnorera. På svenska finns inget verb som heter *gnorera, men -gnorera i ignorera har samma ursprung som gnostiker, som rent etymologiskt är någon som vet. Att ignorera något är alltså ursprungligen att inte känna till det, vilket gör det lättare att förstå varför ignorant betyder okunnig, inte nonchalant.
Agnostikern vet förresten inte heller, även om tvivel och okunnighet inte är detsamma. Men agnostikern har fått ett grekiskt a- istället för ett latinskt in- framför sig. Från början är gnostiker, agnostiker etcetera grekiska ord, som har lånats in i latin och många andra språk. Medan vi har lånat in ignorera från franskan som har lånat det från latinet har agnostikern tagit en annan väg. Det är ett grekiskt ord som lånades in i engelskan, med a- och allt, på 1800-talet, och därifrån tog det sig hit.
Så migrerar orden mellan språken och integreras – ett ord som förresten är så intressant att det kan få en egen syl i vädret någon dag.
Men hur är det med invit, intim och inhibera? Ett av orden har ett in- som betyder inte, ett av dem har ett in- som betyder in. Ett av dem har egentligen inte in- som prefix. Det betyder ungefär det innersta, det närmaste. Kan du gissa vilket som är vilket? Facit hittar du här. I SAOB.