![Rätten som kallas Carne es muerte består av en friterad kikärtsburgare, picklad rödlök, avokado- och chipotledressing, sallat, tomat och koriander.](https://tidningensyre.se/wp-content/uploads/2019/06/c4db46358e9fa32af5ae5868c0fc6a5f-1202x700.jpg)
Det börjar rycka i burgartarmen så mitt sällskap och jag riktar in oss på 2112, vägg i vägg med dimsumbaren Beijing 8, som vi recenserade i slutet av sommaren. Då sneglade vi på grannpuben och blev nyfikna. Menyn rymmer nämligen två veganska burgare.
Det fanns en tid då jag aldrig satte min fot på Magasinsgatan. Inte av princip, utan snarare för att jag inte kände mig tillräckligt cool. Järntorget och Långgatorna var mer mina domäner. Men nu, sisådär 10–15 år senare, har jag börjat beta av restaurangerna på Magasinsgatan, i synnerhet dem som ligger i det lilla klustret i början av gatan.
Bakom 2112 finns Peter Iwers och Björn Gelotte, båda musiker i hårdrocksbandet In flames. De marknadsför sin restaurang som rockkrog med burgare i fine dining-kostym. Ambitionerna är högt satta, det fina omdömet finns på print i White guide och ur högtalarna ska strömma det bästa av det bästa.
Svansföringen är alltså hög och förväntningarna från oss ger ifrån sig något slags nyfiket pirr i magen. Nog för att veganska burgare är en företeelse som växer allt mer, men det är få restauranger som kammar hem någon guldmedalj.
Jag kan inte uttala mig om köttvarianterna på 2112, men jag gissar att det inte är tack vare veganburgarna som de skapat sig ett rykte som burgermästare. Den dyraste köttburgaren heter Number of the beast, väger 666 gram och kostar 399 spänn.
Trots att en skön värme och ett mysigt intryck möter oss i dörren, blir jag lite förvånad över hur oprentiöst det känns. Det är uppenbart att just rockbarer inte gärna placerar vita dukar på borden. Här är det tvärtom högst avslappnat, livligt och i baren står en rad gäster som mest vill hänga. Väggarna är till stor del målade i vinrött, på borden står kandelabrar med tjocka lager av utrunnet stearin och i taket hänger kristallkronor. Det är en mix av fräsch barkänsla och hårdrock som sniffar på svartrock.
Vi har inte bokat bord så kniper en plats på barstolarna i fönstet och får skönt spanläge ut mot gatan. En osedvanligt trevlig servitör kommer strax fram och vi beställer dryck och varsin burgare.
På menyn finns Slaughter of the soul med bakad selleri och örtaioli, samt Carne es muerte med kikärtsburgare och avokado- och chipotledressing. Vi väntar en stund och snart har vi maten på bordet. Första intrycket är att det ser lite naket ut. Vi får en varsin liten plåtbricka med en burgare, bredvid en metallburk med pommes frites. Ingen ketchup eller annan dip till pommes fritesen. Men burgarna ger ett trevligt intryck och vi hugger in.
Jag har valt selleriburgare. Selleri är ju lite av en vattendelare och jag tillhör den flank som älskar selleri. Men det känns en aning fattigt ändå. Visst, burgaren lever ju upp till beskrivningen, men det betyder ju inte nödvändigtvis att jag gillar den.
Sällskapets kikärtsburgare ser lite skojigare ut: en rejäl rackare med picklad rödlök. Som vanligt, när man tillagar egengjorda bönbiffar, är innandömet dock lite smetigt. Trixet är att göra biffarna plattare, så att de blir genomstekta. Vill man ha en rejäl burgare, kan de vara en bra idé att köra två platta, i stället för en tjock.
När vi glufsat i oss ungefär hälften börjar vi fundera på om påläggen verkligen blev rätt. Jag har utan tvekan avokado i botten på min burgare. Aioli kan jag inte förnimma. Kikärtsburgaren har dock en ljus, kletig bottendressing. Har dressingarna förväxlats eller är det vi som är dåliga på att identifiera ingredienser? Vi är förvirrade och får inte riktigt ihop det.
Vi tycker båda att måltiden är lite medioker. Det finns helt klart förbättringspotential. Sellerin behöver piffas till. Kanske panera den? Kikärtsburgaren behöver bli ordentligt genomstekt. Men framför allt behövs skarpare smaker. Något som kittlar, något som tjusar en vegan, något som överraskar. Det kräver vi när en burgare kostar 189 kronor.
Kommer vi att gå hit igen? Ja, sannolikt för att knipa en öl. Kommer vi gå hit enbart för att äta? Nej, inte när det finns snajdigare burgare någon annanstans. Kommer vi beställa mat om våra polare vill gå hit? Ja, absolut. Burgarna är reko och funkar om hungern slår till.
2112
Priser:
Carne es muerte: 189 kronor Slaughter of the soul:
189 kronor Melleruds ekopilsner:
59 kronor
Betyg: 3 av 5